El Barça disputa aquest dissabte la segona jornada de LaLiga 2023-24 en el primer partit oficial de Hansi Flick a l'Estadi Olímpic Lluís Companys. Després de la victòria a València (1-2), l'equip vol continuar amb la bona dinàmica i endur-se els 3 primers punts a casa. Aconseguir-ho, però, no serà feina fàcil. Davant tindran un dels equips més forts de la lliga i un jugador que ja ha trencat cors a Barcelona sense haver fet cap gol, encara. L'Athletic Club i Nico Williams no van començar la temporada de la millor manera, amb un empat contra el Getafe a San Mamés, per això sortiran a mossegar com mai. O, més ben dit, com sempre.
Barça i Athletic Club sempre han tingut bona relació, i és que els uneixen més coses de les que els separen. És cert, els separa el fet que són rivals i que l'èxit d'un equip significa el "fracàs" de l'altre. Però els uneix la germanor entre Catalunya i el País Basc, una filosofia pròpia i els centenars de partits en què s'han enfrontat. Perquè, per sorprenent que pugui semblar, el conjunt de Bilbao és, juntament amb el Barça i el Reial Madrid, l'únic equip que mai ha baixat a segona divisió. Es compleixen 96 edicions de La Liga, i l'Athletic ha estat present en totes elles. Avui coneixerem una mica més aquest club històric.
![athletic club campió copa rei / Foto: Juliol Muñoz / Efe athletic club campió copa rei / Foto: Juliol Muñoz / Efe](/uploads/s1/46/54/85/90/athletic-club-campio-copa-rei_15_630x420.jpeg)
Un equip íntegrament basc, des dels inicis i fins a la mort
L'Athletic Club es va fundar l'any 1898, quan el futbol començava a entrar a Espanya. Quan ja s'havia consolidat en l'elit del país, els socis de l'equip van tenir una idea magnífica. "I si només juguem amb jugadors de casa?", va dir un, "Jugadors que hagin nascut o crescut al País Basc". La idea va agradar molt al moment, una època en què la majoria de jugadors eren locals en tots els equips. Han passat els anys, però, i els fitxatges de jugadors estrangers són el nostre pa de cada dia. Avui dia, el Reial Madrid, per exemple, només té 5 jugadors espanyols a la seva plantilla, i 3 d'ells no juguen absolutament mai. L'Athletic, però, 112 anys després es manté ferm i fidel a la seva filosofia. Tot jugador basc té el somni de formar part de l'equip, i el seu planter segueix sent un dels més prolífics del món.
Sembla impossible de creure. Com un equip es pot mantenir tants anys a primera divisió només amb jugadors locals? Doncs és cert. I no només a primera divisió, sinó com un dels millors del país. És el tercer club espanyol amb més títols, amb un total de 36, i va ser anomenat el Rei de Copes durant molts anys per ser el club amb més Copes del Rei d'Espanya. L'última d'elles, aquest mateix any. També han guanyat la lliga en 8 ocasions i la Supercopa en 3. Si bé és cert que la majoria d'aquests trofeus són del segle passat, tothom segueix tenint por d'aquest equip. Passen els anys i el talent basc segueix sortint. Vigents campions de Copa, classificats per competicions europees un any més i amb una de les plantilles més fortes de la lliga. Passen els anys, i l'Athletic segueix fent història.
![Nico Iñaki Williams / Foto: EFE - Luis Tejido Nico Iñaki Williams / Foto: EFE - Luis Tejido](/uploads/s1/45/97/48/56/nico-inaki-williams_15_630x420.jpeg)
Si les estrelles marxen, en fem de noves
Del planter basc han sortit desenes d'estrelles nacionals. I, potser no hi ha hagut gaires amb èxit internacional, però l'esperit d'equip els ha permès mantenir-se entre els millors. Es necessiten molts jugadors per a fer això durant tants anys. I és que les categories inferiors no paren de produir talent. En els darrers anys, a més, han tingut diversos noms que han marxat a altres equips a buscar títols que no poden aconseguir a Bilbao i que han deixat molts milions al club. Milions que no gasten en altres jugadors, perquè només en poden fitxar de bascos.
Des de la passada dècada, han tret fins a 221 milions amb 4 jugadors del planter. Ander Herrera, Aymeric Laporte, Javi Martínez i Kepa Arrizabalaga van cridar l'atenció de grans equips com el Bayern de Múnic o el Manchester City, i són les 4 vendes més cares de la història del club. Però, anteriorment, hem vist jugadors mítics com Iker Muniain, Telmo Zarra, Julen Guerrero o Andoni Iraola. Jugadors que podrien haver triomfat allà on haguessin anat, però que es van quedar a casa per amor al club. Aquest amor és, precisament, el que els ha portat on són avui. Una de les millors aficions d'Europa ha fet de San Mamés un dels estadis més temuts, i tot és gràcies a la passió.
L'última gran superestrella segur que la coneixeu. Després de la temporada que va fer l'any passat i l'Eurocopa amb Espanya, Nico Williams és un dels extrems més volguts a tot Europa. Entre d'altres, el Barça. Williams segueix les petjades del seu germà, l'Iñaki, però el seu futur serà, segurament, diferent. Mentre el gran ha decidit fer carrera a Bilbao, malgrat els centenars d'ofertes que ha rebut al llarg de la seva carrera, el Nico té tots els números per marxar a fer les Amèriques. Però no ho farà sense deixar una altra milionada al seu equip perquè puguin seguir desenvolupant jugadors des de petits.