Es diu Gautam Adani, és el magnat indi propietari d'Adani Group, una empresa que té el seu origen en la logística marítima, és el productor més gran|important indi de carbó des de principis de la present centúria i té en cartera un projecte dissenyat per executar-se al Marroc que podria, si arriba a bon port, servir per subministrar electricitat i combustibles lliures d'emissions a Europa sencera. La legislació marroquina, molt més laxa que la de la UE, ho faria possible.
![Gautam Adani Gautam Adani](/uploads/s1/37/66/10/61/gautam-adani_15_630x420.jpeg)
10 gigawatts
El pla d'Adani, que a més d'a l'Índia opera mines de carbó a Indonèsia i Austràlia, és instal·lar al Marroc plantes de generació elèctrica eòlica i solar i combinar-les a4mb instal·lacions capaces de produir hidrogen verd destinat a Europa. Les restriccions que llasten a Europa el desenvolupament de les renovables no existeixen al Marroc i el magnat indi està disposat a aprofitar l'oportunitat perquè, de nou, una desorientada Europa torni a dependre de tercers en l'energètic també després de la revolució verda. En total, es calcula que Adani Group podria arribar a instal·lar el país nord-africà fins a 10 Gigawatts de potència en dues etapes: una primera amb instal·lacions capaces de produir fins a|fins i tot 5 gigawatts que es destinarien primordialment al consum local i una altra de destinada ja íntegrament a l'exportació. De moment, el grup indi està ja en converses amb l'OCP, l'empresa pública marroquina que s'encarrega de l'explotació dels rics jaciments de fosfats del Marroc i el Sàhara.
Per què el Magrib?
Com a hidrogen verd entenem aquell que es produeix a partir d'energia generada per fonts renovables i, allà, l'Àfrica i l'Orient Mitjà tenen molts avantatges: sol i vent en abundància i, el més important, menys traves legals per impulsar projectes de gran envergadura com els d'Adani Group. L'únic que falla|resol (o fallava|resolia) és la disponibilitat de capitals però, com en el futbol, sempre hi ha un magnat indi disposat a pagar la factura i quedar-se amb els beneficis que li reportarà servir energia abundant i barata a una Europa àvida que no és capaç de sortir per si mateixa del laberint en el qual ens hem posat sols amb legislacions molt garantistes.