Són cinc, els jutgen aquest gener a Bordeus, s'han passat de llestos i, sense voler-ho, han demostrat que el vi que es produeix a Espanya no té res a envejar al francès i, segons com, fins i tot és millor: durant els sis anys que van de 2013 a 2019 anys van importar en cisternes vi espanyol de prou taula com per omplir fins a cinc milions d'ampolles. Una vegada al país veí, el vi es va embotellar i va etiquetar degudament per fer-ho passar per vi francès, que es ven més car. El millor del cas fou que, tot i que primer es van conformar amb etiquetes convencionals, al final van acabar utilitzant etiquetes de les AOC (les denominacions d'origen franceses) Saint Emilion i Pomerol. L'invent, fins que els van agafar perquè algú de la Duana va decidir investigar què passava exactament amb part de les ingents quantitats de vi que travessava la frontera franco-espanyola, els va permetre guanyar uns quatre milions d'euros.
![5e997f5785a27 (1) 5e997f5785a27 (1)](/uploads/s1/37/86/63/18/5e997f5785a27-1.jpeg)
Record absolut
El frau, i així ho admet fins i tot Frederic Georges, advocat de la Federació de Grans Vins de Bordeus, tenia escala industrial i, per la seva magnitud, ha assolit proporcions mai registrades abans en la regió. Els estafadors, segons el seu propi testimoni, van començar important vi espanyol el 2013, obligats per una mala collita que els va impedir de cobrir les comandes que havien de satisfer amb les seves existències pròpies, ja que eren cellerers. L'invent va funcionar de manera excel·lent, ningú no se'n va adonar i, fins i tot, van rebre més comandes dels que esperaven, així que van importar encara més vi espanyol. Tot el frau es va gestar entorn de Celliers Vinicoles du Blayais i, ara i en un judici|seny que se celebrarà a finals de gener, s'enfronten a la possibilitat d'haver de complir set anys de presó i pagar abundants multes. Els propietaris del celler, per descomptat, diuen que ells no sabien res i que la cosa va ser culpa d'uns empleats seus que es van passar de llestos.
Pràctica habitual
La importació per part de cellerers francesos de vi espanyol a granel que s'embotella i es comercialitza com si fora gal és una pràctica habitual José García Carrión, president del celler|bodega més gran|important d'Espanya, parlava ja el 2018 de fins a 500 milions de litres de vi que s'exporten al país veí i s'etiqueten després com a francesos. Segons el cellerer, fins i tot un 80% d'aquestes importacions acaben camuflades com a vi francès. Encara que poc ètica, no es tracta d'una pràctica il·legal sempre que el vi no es faci passar (una cosa que sí que van fer els cellerers que seran jutjats al gener) per vi francès emparat per una denominació d'origen protegida. Sigui com fos, el que queda clar és que els vins espanyols corrents que es van utilitzar per al frau van donar l'enganxo.